Pozdrav. –
11, 1-5
1
Pavol, ustanovený za apoštola nie ľuďmi ani prostredníctvom človeka, ale Ježišom Kristom a Bohom Otcom, ktorý ho vzkriesil z mŕtvych,
2a všetci bratia, čo sú so mnou, galatským cirkvám:
3Milosť vám a pokoj od Boha, nášho Otca, i od Pána Ježiša Krista,
44
ktorý seba samého vydal za naše hriechy, aby nás vyslobodil z terajšieho zlého veku podľa vôle Boha a nášho Otca:
5jemu sláva na veky vekov. Amen.
Útok proti falšovaniu evanjelia. –
66-10
Čudujem sa, že od toho, ktorý vás povolal v Kristovej milosti, tak rýchlo prebiehate k inému evanjeliu.
7Ono ani nie je iné, ibaže sú niektorí, čo vás mätú a chcú prekrútiť Kristovo evanjelium.
8Ale keby sme vám hlásali my alebo aj anjel z neba iné evanjelium, ako sme vám hlásali, nech je prekliaty!
9Ako sme už povedali, aj teraz znova hovorím: Ak by vám niekto hlásal iné evanjelium ako to, ktoré ste prijali, nech je prekliaty!
10Chcem si teraz nakloniť ľudí alebo Boha? Alebo sa usilujem páčiť sa ľuďom? Keby som sa ešte chcel páčiť ľuďom, nebol by som Kristovým služobníkom.
Pavol prijal evanjelium od Boha. –
1111
Bratia, pripomínam vám, že evanjelium, ktoré som vám ja hlásal, nemá ľudský pôvod,
12lebo ja som ho neprijal, ani som sa ho nenaučil od človeka, ale zo zjavenia Ježiša Krista.
13Veď ste počuli, ako som si kedysi počínal v židovstve: že som veľmi prenasledoval Božiu Cirkev a nivočil som ju.
14V židovstve som prevýšil mnohých vrstovníkov vo svojom rode, lebo som viac horlil za obyčaje svojich otcov.
1515
Ale keď sa Bohu, ktorý si ma už v lone matky vybral a svojou milosťou povolal, zapáčilo
1616
zjaviť vo mne svojho Syna, aby som ho zvestoval medzi pohanmi, už som sa neradil s telom a krvou,
1717
ani som nešiel do Jeruzalema za tými, čo boli apoštolmi prv ako ja, ale odišiel som do Arábie a opäť som sa vrátil do Damasku.
1818
Až po troch rokoch som šiel do Jeruzalema, aby som videl Kéfasa, a zostal som uňho pätnásť dní.
1919
Iného z apoštolov som nevidel, iba Jakuba, Pánovho brata.
20A čo vám píšem, hovorím pred Bohom, že neklamem.
21Potom som išiel do končín Sýrie a Cilície.
2222
Ale Kristovým cirkvám v Judei som bol osobne neznámy,
23ibaže počuli: „Ten, čo nás kedysi prenasledoval, teraz hlása vieru, ktorú predtým nivočil,“
24a oslavovali Boha za mňa.
Vzťah medzi Pavlom a apoštolmi. –
12, 1-9
Potom po štrnástich rokoch som znova šiel s Barnabášom do Jeruzalema a vzal som so sebou aj Títa.
2Išiel som ta pohnutý zjavením a predložil som im evanjelium, ktoré hlásam medzi pohanmi; ale v súkromí tým, čo niečo znamenali, či nebežím alebo či som nebežal nadarmo.
3Ale ani Títus, ktorý bol so mnou, hoci bol Grék, nebol donútený dať sa obrezať.
4A to pre falošných bratov, votrelcov, čo sa vlúdili špehovať našu slobodu, ktorú máme v Kristovi Ježišovi, aby nás zotročili.
5Ani na chvíľu sme im neustúpili a nepodriadili sme sa, aby sa vám zachovala pravda evanjelia.
6A od tých, čo boli niečím – akí boli kedysi, to ma nezaujíma; Boh nenadŕža nijakému človeku –, tí teda, čo niečo znamenali, nič iné mi nepridali,
7ale naopak, keď videli, že mne je zverené evanjelium pre neobrezaných, tak ako Petrovi pre obrezaných –
8veď ten, ktorý pomáhal Petrovi v apoštoláte medzi obrezanými, pomáhal aj mne medzi pohanmi –,
9a keď poznali milosť, ktorú som dostal, Jakub, Kéfas a Ján, ktorých pokladali za stĺpy, podali mne a Barnabášovi pravicu na znak spoločenstva, že my pôjdeme medzi pohanov a oni medzi obrezaných.
1010
Len aby sme pamätali na chudobných, čo som sa aj usiloval robiť.
Spor v Antiochii. –
1111-15
Ale keď prišiel Kéfas do Antiochie, zoči-voči som sa postavil proti nemu, lebo si zaslúžil pokarhanie.
12Kým neprišli niektorí od Jakuba, jedával s pohanmi. Ale keď prišli, odťahoval sa a oddeľoval, lebo sa bál tých, čo boli z obriezky.
13A s ním sa pretvarovali aj ostatní Židia, takže sa dal aj Barnabáš strhnúť ich pokrytectvom.
14Keď som videl, že nepostupujú priamo, podľa pravdy evanjelia, povedal som Kéfasovi pred všetkými: „Keď ty, Žid, žiješ pohansky, a nie po židovsky, ako to, že nútiš pohanov žiť po židovsky?!“
15My sme rodení židia, nie hriešni pohania,
1616
a vieme, že človek nie je ospravedlnený zo skutkov podľa zákona, ale iba skrze vieru v Ježiša Krista. Aj my sme uverili v Krista Ježiša, aby sme boli ospravedlnení z viery v Krista, a nie zo skutkov podľa zákona, lebo zo skutkov podľa zákona nebude ospravedlnený nijaký človek.
Ospravedlnenie z viery. –
1717
Ak sme aj my, čo hľadáme ospravedlnenie v Kristovi, hriešnici, je vari Kristus služobníkom hriechu? Vonkoncom nie!
18Lebo ak znova staviam to, čo som zboril, ukazujem, že som priestupník.
1919
Veď ja som skrze zákon zomrel zákonu, aby som žil Bohu. S Kristom som pribitý na kríž.
20Už nežijem ja, ale vo mne žije Kristus. Ale život, ktorý teraz žijem v tele, žijem vo viere v Božieho Syna, ktorý ma miluje a vydal seba samého za mňa.
21Nepohŕdam Božou milosťou. Lebo ak je spravodlivosť skrze zákon, potom Kristus nadarmo zomrel.
Nerozumní Galaťania. –
13, 1
Nerozumní Galaťania, kto vám počaril? Veď vám bol pred očami zobrazený Ježiš Kristus ukrižovaný!
2Iba to by som sa rád od vás dozvedel: Dostali ste Ducha zo skutkov podľa zákona, alebo z poslušnosti viery?
33-5
Takí ste hlúpi?! Začali ste Duchom a teraz končíte telom?
4Toľko ste zažili a nadarmo? Keby to bolo len nadarmo!
5A ten, ktorý vám dáva Ducha a robí medzi vami zázraky, robí to na základe skutkov podľa zákona, alebo z poslušnosti viery?
Abrahámova viera. –
66
Tak ako Abrahám uveril Bohu a počítalo sa mu to za spravodlivosť.
7Vedzte teda, že tí, čo sú z viery, sú Abrahámovými synmi.
88
Písmo predvídalo, že Boh z viery ospravedlní pohanov, preto predpovedalo Abrahámovi: „V tebe budú požehnané všetky národy.“
9Teda tí, čo sú z viery, sú žehnaní s veriacim Abrahámom.
1010
No všetci, čo sú zo skutkov podľa zákona, sú pod kliatbou, veď je napísané: „Prekliaty je každý, kto nevytrvá vo všetkom, čo je napísané v knihe Zákona, aby to konal.“
1111
A je zjavné, že zákon neospravedlňuje nikoho pred Bohom, lebo spravodlivý bude žiť z viery.
1212
Zákon však nie je z viery, ale kto ich bude plniť, bude z nich žiť.
1313
Kristus nás vykúpil spod kliatby zákona tým, že sa za nás stal kliatbou, lebo je napísané: „Prekliaty je každý, kto visí na dreve,“
14aby v Kristovi Ježišovi prešlo Abrahámovo požehnanie na pohanov, aby sme skrze vieru dostali prisľúbeného Ducha.
1515-18
Bratia, hovorím to po ľudsky: Už potvrdený ľudský závet nik neruší, ani k nemu nič nepridáva.
16Prisľúbenia boli dané Abrahámovi a jeho potomstvu. Nehovorí: „A potomkom,“ akoby šlo o mnohých, ale o jedného: „A tvojmu potomstvu,“ a ním je Kristus.
17Ale hovorím toto: Zmluvu potvrdenú Bohom neruší zákon, vydaný po štyristotridsiatich rokoch, aby tak zmaril prisľúbenie.
18Lebo ak je dedičstvo zo zákona, už nie je z prisľúbenia. Ale Abrahámovi ho Boh daroval skrze prisľúbenie.
Dočasná úloha zákona. –
1919-22
Načo je teda zákon? Bol pridaný pre priestupky, kým nepríde potomstvo, ktorému bolo dané prisľúbenie, a bol vyhlásený skrze anjelov rukou prostredníka.
20Ale niet prostredníka tam, kde ide o jedného; a Boh je jeden.
21Je teda zákon proti Božím prisľúbeniam? Vôbec nie! Veď keby bol býval daný zákon, ktorý by mohol oživovať, potom by spravodlivosť bola naozaj zo zákona.
22Ale Písmo uzavrelo všetko pod hriech, aby veriaci dostali prisľúbenie z viery v Ježiša Krista.
2323-29
No kým neprišla viera, boli sme zajatci pod dozorom zákona pre tú vieru, ktorá sa mala zjaviť.
24A tak bol zákon naším vychovávateľom pre Krista, aby sme boli ospravedlnení z viery.
25Ale keď prišla viera, už nepodliehame vychovávateľovi.
26Veď skrze vieru v Ježišovi Kristovi ste všetci Božími synmi.
2727
Lebo všetci, čo ste pokrstení v Kristovi, Krista ste si obliekli.
28Už niet Žida ani Gréka, niet otroka ani slobodného, niet muža a ženy, lebo vy všetci ste jeden v Ježišovi Kristovi.
29A keď ste Kristovi, ste Abrahámovým potomstvom a podľa prisľúbenia dedičmi.
Nie si otrok, ale syn. –
1Hovorím však: Kým je dedič maloletý, ničím sa nelíši od otroka, hoci je pánom všetkého.
2Je pod poručníkmi a správcami až do času, ktorý určil otec.
34, 3
Tak aj my, keď sme boli maloletí, slúžili sme podriadení živlom sveta.
44
Ale keď prišla plnosť času, Boh poslal svojho Syna, narodeného zo ženy, narodeného pod zákonom,
5aby vykúpil tých, čo boli pod zákonom, a aby sme dostali adoptívne synovstvo.
66
Pretože ste synmi, poslal Boh do našich sŕdc Ducha svojho Syna a on volá: „Abba, Otče!“
7A tak už nie si otrok, ale syn; a keď syn, tak skrze Boha aj dedič.
Nevracajte sa do otroctva. –
8No vtedy, keď ste nepoznali Boha, slúžili ste tým, čo v skutočnosti nie sú bohmi.
99
Ale teraz, keď ste poznali Boha, alebo skôr, keď Boh pozná vás, ako to, že sa znova vraciate k slabým a úbohým živlom a chcete im zasa slúžiť ako predtým?!
1010
Zachovávate dni, mesiace, obdobia a roky!
11Bojím sa o vás, či sa azda nenamáham medzi vami nadarmo.
1212
Bratia, prosím vás, buďte ako ja, veď aj ja som ako vy. Ničím ste mi neublížili.
1313
A viete, že som vám prvý raz v telesnej slabosti hlásal evanjelium.
14A touto svojou skúškou vzhľadom na moje telo ste nepohrdli, ani ste ju neodmietli, ale prijali ste ma ako Božieho anjela, ako Krista Ježiša.
1515
Kdeže je teda vaša blaženosť? Veď vám môžem dosvedčiť, že keby to bolo bývalo možné, boli by ste si vylúpili oči a dali ich mne.
16Stal som sa vaším nepriateľom, keď vám hovorím pravdu?
1717
Horlia za vás nedobre, chcú vás odlúčiť, aby ste za nich horlili.
18Dobre je vždy horliť za dobro, a nielen vtedy, keď som u vás.
19Deti moje, znovu vás v bolestiach rodím, kým vo vás nebude stvárnený Kristus.
20Teraz by som chcel byť u vás a zmeniť svoj hlas, lebo neviem, čo s vami.
Dve zmluvy: Agar a Sára. –
21Povedzte mi vy, čo chcete byť pod zákonom: nepočujete zákon?
2222
Veď je napísané, že Abrahám mal dvoch synov: jedného z otrokyne, druhého zo slobodnej.
23Ten z otrokyne sa narodil podľa tela, ale ten zo slobodnej podľa prisľúbenia.
24To je povedané obrazne. Tamtie sú dve zmluvy: jedna z vrchu Sinaj, ktorá rodí pre otroctvo, a to je Agar.
25Agar je vrch Sinaj v Arábii a zodpovedá terajšiemu Jeruzalemu, lebo žije so svojimi deťmi v otroctve.
26Ale Jeruzalem, ktorý je hore, to je tá slobodná, ktorá je našou matkou.
2727
Veď je napísané:
„Raduj sa, neplodná, ty, čo nerodíš,
zajasaj a vykríkni, ty, čo nepoznáš pôrodné bolesti,
lebo opustená má veľa detí,
viac ako tá, ktorá má muža.“
28Vy, bratia, ste deťmi prisľúbenia ako Izák.
29Ale ako vtedy ten, čo sa narodil podľa tela, prenasledoval toho, čo sa narodil podľa ducha, tak aj teraz.
3030
Čo však hovorí Písmo? „Vyžeň otrokyňu i jej syna, lebo syn otrokyne nebude dedičom so synom slobodnej.“
31A tak, bratia, nie sme deťmi otrokyne, ale slobodnej.